NETFLIX-ALKUPERÄISELOKUVA
Minulla oli onnellinen lapsuus siitä asti kuin muistan.
Mutta minä kasvoin,
ja kysymykset alkoivat.
Ja ne toivat mukanaan kärsimyksen.
Kuka minä olen?
Mistä olen kotoisin?
Mikä on tarinani?
Keitä olivat ne naiset, joiden nimet lausuttiin hiljaa,
kun luultiin että en kuunnellut?
Keitä he olivat?
TOSITARINAN INNOITTAMA
CHUBUTIN MAAKUNTA, ARGENTIINA. 1925
Voinko koskettaa kasvojasi?
Haluaisit varmaan tietää joitakin asioita.
Asioita?
Haluan tietää kaiken.
On mahdotonta tietää kaikkea.
- Aloititko tänä vuonna? - Kyllä.
En voinut tulla ensimmäisinä päivinä, koska olin sairas.
Sairastut uudestaan, jos et kuivaa itseäsi.
Tule!
TURHAMAISUUS ON HEIKKOUS
Ottavatkohan he huomioon päivät, jotka olin pois?
Älä murehdi. Puhun heille.
Olen täällä kolmatta vuotta, ja tätini on rehtori.
Autan sinua.
Kiitos.
- Sattuuko tämä? - Ei.
Entä tämä?
Ei.
- Entä tämä? - Ei.
Nimeni on Elisa.
Marcela.
Tykkään luomestasi.
Tällä viikolla me opettelemme pronomineja.
Sisään.
- Huomenta. - Huomenta.
Anteeksi, sisar. Hän on uusi oppilas ja oli eksyksissä.
Hän oli sairaana ensimmäiset päivät.
Mutta hän on ahkera ja haluaa päästä nopeasti ajan tasalle.
- Voiko hän istua? - Voi. Kiitos, Elisa.
Ole hyvä.
- Mikä on nimesi? - Marcela Gracia Ibeas.
Selvä. Istu tuonne, ole hyvä.
Jatketaan tuntia.
Ihmisiä ja esineitä -
ei kutsuta vain niiden nimillä -
vaan myös sanoilla, jotka korvaavat nimen.
Annan esimerkin.
"Bernardo oli hyvin onnellinen vaimonsa Elviran kanssa,
ja he elivät onnellisina yhdessä.
Hän oli onnellinen tämän kanssa ja tämä hänen."
"Hän" korvaa Bernardon ja "tämä" Elviran.
- Säikäytit minut. - Anteeksi.
Odotin sinua.
Asun yläkerrassa tätini ja muiden nunnien kanssa.
- Täällä koulussako? - Niin.
Halusin kiittää sinua.
Ei tarvitse.
Millaista on elää nunnien kanssa?
Mitä luulet?
En tiedä.
Se on helvettiä.
He ovat melkoisia harppuja, vaikka ovat Jumalan vaimoja.
He riitelevät koko ajan, sättivät toisiaan -
eivätkä ole onnellisia.
Tuntuu kuin eläisin haaremissa,
jossa kaikki naiset tappelevat sulttaanin suosiosta.
Mutta sulttaani ei koskaan tule.
Ei koskaan?
En ole nähnyt häntä.
Etkö usko...
Jumalaan?
En usko nunniin.
En usko pappeihin.
En Neitsyt Mariaan enkä varsinkaan Pyhään henkeen.
Enkä usko Jumalaan.
Entä sinä?
En tiedä.
Uskon vain asioihin, jotka liikkuvat.
Uskon hevosiin. Tekisin mitä vain että saisin sellaisen.
Entä hiiret, kissat ja koirat? Uskotko niihin?
Kyyhkyihin ja etanoihin.
Ja muurahaisiin ja kaikkeen.
Sinun pitäisi mennä kotiin.
Ja sinun pitää palata nunnien luo.
Niin pitää.
Nähdään huomenna.
Hyvää yötä.
- Älä unohda sateenvarjoa huomenna. - En.
Kuka se sinut saattanut tyttö oli?
Hän on koulusta.
Elisa.
Hän auttoi löytämään luokan.
Hänen tätinsä on rehtori.
Keitossa on kuoria.
Siivilöin sen kolmesti.
Siivilöitkö?
Sinun pitää oppia koulussa, mutta ei liikaa.
Ei liikaa, vaan tarpeeksi.
Hei, Elisa.
Huomenta, Elisa.
Mitä kuuluu, Elisa?
Hei, Elisa. Mitä kuuluu?
Elisa...
Elisa, Elisa, Elisa...
Elisa, Elisa...
Et kuunnellut minua.
En niin.
Unohdin.
Tämä kristittyjen voitto Covadongan luolan lähellä -
oli seurausta kristinuskosta,
joka ruokki kristittyjä sotilaita.
He pystyivät kukistamaan maurijoukot,
jotka olivat barbaareja.
Isabel ja Fernando
Oli hyviä monarkkeja
- Espanjasta he hääti... - Haluatko nähdä huoneeni?
tummaihoiset maurit.
Nytkö?
Koska sitten?
Elisa?
Kuka on seurassasi?
Marcela. Hän on uusi oppilas, sisar Clara.
Millainen hän on?
Hän on...
Punatukkainen.
Tai tukka on porkkananvärinen.
Hänellä on paljon pisamia.
Ja hän on tosi lihava.
- Oletko varma? - Ja rampa.
Sanoisin että valehtelet, jos en tuntisi sinua.
Jos en tuntisi sinua.
Täällä minä luen ja piirrän.
Saan sentään olla rauhassa.
Haluatko, että lähden?
Ei, älä.
Tarkoitin nunnia ja tätiäni.
Tiedätkö, mitä he sanovat minulle?
En.
Että pitäisi löytää mies ja mennä naimisiin.
Muuten jään tänne heidän kanssaan loppuiäkseni.
He hokevat sitä joka päivä.
Isä sanoi, ettei pidä haaskata aikaa opiskeluun.
Ja että opettajilla on huono maine.
Ja että pitää mennä naimisiin ennen kuin tulen raskaaksi.
Mitä vastaat hänelle?
Mitä sinä vastaat heille?
Minä kysyin ensin.
Sanon heille...
Sanon, mitä he haluavat kuulla.
Niin minäkin.
Tekisin mitä tahansa mieluummin kuin naisin miehen.
En tiedä, haluanko naimisiin.
Voi sinua!
Olet epävarma monista asioista.
Et tiedä, uskotko Jumalaan tai haluatko naimisiin.
Oletko varma mistään?
Tiedän, että olin orpokodissa 10-vuotiaaksi asti.
Nukuin perunasäkeissä 40 muun tytön kanssa.
Rotat ryömivät ympärillä.
Söin laihaa keittoa, jossa oli kuolleita hämähäkkejä.
Siellä ei ollut muuta kuin kärsimystä ja likaa.
Ja messuja.
Yhtenä aamuna sinne tuli nainen,
joka sanoi olevansa äitini.
Oikea äitini.
Hän vei kotiinsa. Siellä oli mies, kuulemma isäni.
He eivät halanneet minua.
Tai kertoneet miksi luulin 10 vuotta, että he olivat kuolleet.
En tiedä, ovatko he vanhempani.
Jos en tiedä edes sitä,
kuinka voin tietää uskonko Jumalaan?
Tai avioliittoon? Tai mihinkään?
Anteeksi, Marcela.
En tiennyt.
- Menen tunnille. - Anteeksi.
Annatko anteeksi?
Olen Elisa, Marcelan luokkatoveri.
Hän lainasi tämän kirjan aamulla.
Tulin palauttamaan sen. Voinko...?
Annan sen hänelle.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Luokkatoverisi toi tämän.
Hän unohti antaa sen sinulle.
Jotkut kirjat eivät ole hyväksi meille.
"Parahin Marcela.
En satuttaisi sinua tahallani.
Vannon sen.
Usko minua.
Usko minua ja anna anteeksi.
Terveisin, Elisa."
"Terveisin, Elisa."
Marcela?
Isäsi on väärässä.
Kirjat...
Mitä?
Mitä kirjoista?
Luen salaa, kun isäsi ei näe.
Tuo ei ole totta.
Emilia Pardo Bazán.
POLTTAVA KYSYMYS
- Näin unta... - Näin unta...
- Kerro ensin. - Ei kun sinä.
Näin unta sinusta.
Etkä!
Minä näin unta sinusta.
Näitkö?
Näin.
Etkö kerro unestasi?
En.
En ikinä.
Entä sinä?
En minäkään.
Tiedätkö, mitä olen ajatellut koko ikäni?
Mistä asiasta?
Joskus kävelen tänne.
Ja menen lähelle vettä.
Suljen silmäni ja uneksin.
Uneksit?
Uneksin, että ratsastan hevosella ja ylitän meren.
Sitten tulen rantaan.
Ja olen Argentiinassa.
Ratsastan tuntikausia.
Väsymättä.
Uni on hullunkurinen, koska en ole koskaan ratsastanut -
ja pelkään merta.
Mitä sinä teet?
Tämä on totta, eikö olekin?
Tämä ei ole unta.
Meidän unissamme ei ole näin kylmä.
Sinun pitäisi lähteä.
Koululle on pitkä matka.
Se ei haittaa.
Nähdään huomenna.
Marcela, minä...
- On niin monta asiaa... - Elisa.
He odottavat minua sisällä.
Kerron yhden asian.
Mitä?
Jos kuolisin nyt,
se hetki kanssasi meressä -
olisi elämäni onnellisin hetki.
Jonain päivänä ostan sinulle hevosen.
Anna hänen mennä, olen kunnossa.
- Hän jää pitämään sinusta huolta. - Olen kunnossa.
Riittää jo.
Älä edes kuvittele, että menet kouluun tänään.
- Miksi en? - Äitisi ei voi hyvin. Huolehdi hänestä.
Olen kunnossa. Anna hänen mennä.
Marcela pysyy kotona tänään.
Asia on loppuun käsitelty.
Portugalissa on kolme aluetta.
Pohjoinen, keskiosa ja etelä,
joka koostuu Alentejosta ja Algarvesta.
Pohjoinen koostuu Minhon maakunnasta ja Serra da Estrelasta.
Tiedätkö mitä?
Vartaloni on luomien peitossa.
Saanko -
nähdä ne jonain päivänä?
Odota tässä.
"Pimeyden takia näkyivät vain kadun vaikuttavat ääriviivat,
jotka piilottivat yksityiskohdat yön pimeyteen."
Mitä hän täällä tekee?
Hän on Elisa.
Hän toi minulle läksyt.
Koska en tullut kouluun tänään.
Lähde.
Tyttäreni.
Meidän täytyy puhua.
Mistä?
Pitää mennä kouluun.
Ei pidä.
Koska koulutus on sinulle tärkeää,
me lähetämme sinut sisäoppilaitokseen Madridiin.
Se on hyvä paikka, lapseni.
Opit paljon enemmän siellä. Kolmen vuoden päästä olet opettaja.
Sisäoppilaitos tai luostari. Saat valita.
Olisin valinnut luostarin, mutta äiti halusi että saat valita.
- Mihin sinä menet? - Päästä irti!
Päästä irti!
- Pysähdy! - Päästä irti!
Päästä irti!
Parahin Marcela.
Neljä viikkoa,
kolme päivää ja yhdeksän tuntia -
on kulunut siitä, kun haistoin tuoksusi viimeksi.
Silti olet unissani niin lähellä minua,
että voisin melkein koskettaa sinua.
Kaikki muistuttaa minua sinusta.
Kaikki.
Lapset.
Tätini ja nunnat.
Aurinko.
Sade, meri.
Hiekka.
Paperi jonka täytän sanoilla, jotka lähentävät meitä.
Sulkakynä.
Muste.
Näen usein unta sinusta.
Valveilla ollessanikin.
Piirrän kuvia sinusta.
Näen sinut kaikkialla, minne katson.
Kaipaan sinua tosi paljon.
Tosi paljon.
Haluan suudella luomeasi.
Ikuisesti sinun.
Elisa.
Parahin Elisa.
Luin juuri kirjeesi.
Sanojesi lukeminen on kuin koskettaisi sinua.
Joskus kuvittelen, että olen vieressäsi kun kirjoitat.
Kun kirjoitat minulle.
Katselen sinua.
Katson jokaista elettäsi.
Jokaista sanaa, jonka kirjoitat.
Katson tarkkaan käsiäsi.
Ja luomiasi.
Ja taukojasi.
Ja kiirettäsi.
Ja omaani.
Kuvittelen, että kirjaimemme on ommeltu yhteen kuin peitoksi.
Ja me makaamme alasti niiden päällä.
Ihan kuin toisillemme lähettämämme sanat -
voisivat suojella meitä kylmältä.
Ihmisiltä.
Ja etäisyydeltä.
Aina kun kirjeesi saapuu,
halaan sitä ennen kuin avaan sen.
Halaan sinua.
Sanasi rauhoittavat kärsimättömyyteni.
Pelkoni, että en näe sinua -
ja että lakkaat kirjoittamasta.
Rakkauden sanasi läpäisevät ihoni.
Ajattelen, että luomeni ovat sanojasi.
Rakastan sinua paljon, Elisa.
COUSO, KOLME VUOTTA MYÖHEMMIN
Kastanja -
on hedelmä,
jolla on punertava kuori.
Kastanjan muoto -
on hyvin samanlainen -
kuin sydämen.
Piirtäkää kastanja.
Joko te saitte piirrettyä kastanjan?
Minulla on Couson nopeimmat oppilaat.
Palatkaa sisälle!
Kuka tuo on?
Sinä.
- Olet ollut rinnallani koko ajan. - Koko ajan...
- Ja sinä minun kanssani joka minuutti. - Joka minuutti...
Pyydä kouluun Cousossa 10 kilometrin päässä minun koulustani.
- 10 kilometriä... - 10 kilometriä...
Sitten minä pyydän päästä sinuun kouluusi.
- Kyllä, kanssasi. - Minun kanssani.
- Ja saamme olla yhdessä. - Olemme yhdessä.
- Yhdessä. - Yhdessä.
- Ikuisesti. - Ikuisesti.
- Rakastan sinua. - Rakastan sinua.
- Huomenta. - Huomenta!
Voitte istua.
CALO, GALICIA HELMIKUU 1901
Olen neiti Marcela. Mitkä teidän nimenne ovat?
Olen Pedro.
Olen Rosa.
Olen Celso.
Olen Rocío.
Olen Rosalía.
Tiedättekö, mikä tämän puun nimi on?
PYHÄ KOLMIYHTEYS
JUMALA - PYHÄ HENKI - POIKA
Katso, kaksi päiväperhoa.
Voitteko auttaa meitä?
Emme me pure.
He ovat pahansisuisia.
Eta...
nan...
var...
talo...
on...
pehmeä.
Tiesin, että olet täällä.
Tiedän aina kun olet lähellä.
Mikä se kirje on?
Serkkuni Mario.
Tätini poika.
Hän on hukkunut.
Hukkunut?
Tuskin tunsin häntä. Hän asui Englannissa.
Olin hänen ainoa sukulaisensa.
- Syödäänkö? - Syödään. Minulla on kova nälkä.
Saanko luvan?
En osaa tanssia.
Miten niin et osaa tanssia?
Yksi tanssi vain.
Älä murehdi ystävääsi. Kysyn häntä seuraavaksi, jos haluat.
Olen tosi vihainen sinulle.
Elisa.
Meidän täytyy teeskennellä.
Teeskennellä, että olemme kuin muut.
Että olemme samanlaisia kuin he.
Tai he eivät jätä meitä rauhaan.
Tiedät sen.
Niin tiedän.
Mitä luulet?
Oletteko nähneet noita kahta?
Katsokaa, miten hauskaa heillä on.
Mitä sinä haluat?
Haluan pyytää neiti Marcelaa tansseihin ensi viikolla.
Lähtemään tansseihin.
Neiti Marcela ei voi tulla.
Anna hänen kertoa se.
Vai päätätkö hänen puolestaan?
Avaa ovi!
Avaa ovi, poikatyttö.
Lesbo!
Marcela!
Mitä luokkatovereillenne on tapahtunut?
Onko joku sairaana?
Voitte istua.
Tulkaa esiin!
Kai tiedät, mitä meidän pitää tehdä?
Tiedän.
Oletko varma?
Olen.
Rakastatko minua?
Koko sydämestäni.
Ei ole myöhäistä elää toisenlaista elämää.
Elämää,
joka on normaalia.
Älä puhu tuollaisia.
Normaali elämäni on sinun kanssasi.
Kukaan ei voi antaa minulle sitä mitä sinä.
Ei kukaan.
Koskaan.
Mennään Buenos Airesiin, missä kukaan ei tunne meitä.
Selvä.
En ole nähnyt Elisaa päiväkausiin.
Hän lähti.
Saanko kysyä mihin?
Havannaan.
Sukulaisten kanssa.
Hän on jo matkalla.
Hei sitten. Menen sisälle.
Odota.
Ystäväsi kuulemma lähti.
Niin lähti.
Muutama päivä sitten.
Kuubaan.
Oletko yksin?
Ja polttopuut käyvät vähiin.
Elisa huolehti niistä.
Voin tuoda polttopuita.
Kiitos.
Tänään.
Tänä iltana.
Minusta älä karkuria tee
En ole tehnyt väärää
Tyttö salaa lähtee pois
Jotta yhdessä he olla voi
He purjehtivat meren taa
Jotta kukaan muu ei häntä viedä voi
Mario...
Synnyin samana päivänä kuin serkkuni Elisa.
Seitsemän vuotta myöhemmin,
kun äitini oli nainut englantilaisen protestantin.
Tämä ei ole mahdollista, poikani.
PYHÄN YRJÖN KIRKKO, A CORUÑA
Tiedän, isä. Mutta olosuhteet...
Kaikki paperit katosivat,
eikä minua kastettu, koska isäpuoleni vastusti sitä.
Minut vietiin Englantiin, kun olin kahdeksanvuotias.
Tiedättekö, mikä on haaveeni?
Ainoa haaveeni nyt kun olen vihdoin kotona,
on tulla kastetuksi ja naida Marcela.
Heti, poikani. Huomenna.
- Ihanko totta? - Kyllä.
KESÄKUU 1901
Mario.
Tahdotko ottaa Marcelan -
aviovaimoksesi?
Vastaa "tahdon", jos otat.
Tahdon.
Marcela.
Tahdotko ottaa Marion -
aviomieheksesi?
Vastaa "tahdon", jos otat.
Tahdon.
Julistan teidät aviopariksi -
Isän, Pojan -
ja Pyhän Hengen nimeen. Aamen.
Aamen.
Miten voin auttaa?
Marcela.
Me kuulimme, että menit naimisiin.
Kyllä, isä.
A Coruñassa.
Pyhän Yrjön kirkossa.
Isä Cortiella vihki meidät.
Voimmeko me tavata miehesi?
Hän lepää.
Se vie vain hetken.
Kuule, Marcela.
Meille on kerrottu,
niin oudolta kuin se kuulostaakin,
että olet naimisissa -
Elisan kanssa.
Mieheksi pukeutuneen Elisan.
Naurettavaa!
Mieheksi pukeutuneen Elisan?
Siksikö te olette täällä?
Mieheni nimi on Mario.
Hän on Elisan serkku.
He ovat serkuksia ja muistuttavat toisiaan paljon.
He ovat lähes identtiset.
- Oliko muuta? - Pyydä hänet tänne.
Minun pitää...
tutkia hänet.
Tutkia hänet tarkkaan.
Miksi te sekaannutte toisten elämään?
Eikö kukaan tarvitse viimeistä voitelua -
tai hoitoa flunssaan?
Kerronko yhden asian?
Se saa teidät uskomaan, että Mario on mies.
Näette itse muutaman kuukauden päästä.
Saan lapsen.
Marion lapsen.
Mieheni lapsen.
Toivon, että kastatte hänet.
Lähtekää.
Sää muuttuu pahemmaksi.
Meidän täytyy lähteä pikemmin kuin luulimme.
Kunpa me voisimme lähteä Buenos Airesiin huomenna.
Olen väsynyt. Menen nukkumaan.
Tule ulos jos olet mies, Elisa!
Tule ulos, huora!
Huora! Tule ulos, huora!
Huora!
MATKUSTAJALUETTELO
Taidat tietää, miksi pyysin sinut tänne.
Ne ovat valheita, isä.
Pelkkiä valheita.
Dumbríalaiset keksivät asioita mustamaalatakseen meitä.
Se on silkkaa valhetta.
Ymmärrätkö, millaiseen tilanteeseen olen joutunut?
Ymmärrätkö että se, mitä te teitte,
on täyttä valhetta?
Sinä ja se viheliäinen nainen -
palatte helvetissä!
Minä pyydän, isä.
Minulla ei ole muuta vaihtoehtoa -
kuin tehdä tämä, Mario.
Tai kuka sinä sitten oletkaan.
Vartijat!
Minä aloitan, isä.
Älkää tehkö tätä.
Minä pyydän.
Todista, että olet mies.
Älä taistele vastaan.
Ei!
Olen hermafrodiitti! Vannon sen.
Piru sinut periköön.
Arkkienkeleiden raivo -
lankeaa sinun ja...
Sen naisen päälle!
Hän on vaimoni.
Ja hänen nimensä on Marcela.
Lukekaa Elisan ja Marcelan tarina.
Avioliitto ilman miestä.
Katso tätä.
Ihmiset eivät tee tällaista.
Miten he ovat onnistuneet tässä?
Iltaa.
Hyvä on.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä. Voit mennä.
Hyvää yötä. Kiitos.
PORTO, JOULUKUU 1901
Uunikana!
Turska on valmis.
Hei!
Mitä nyt? Herää!
Paljonko puuttuu?
Meillä on rahaa yhteen matkaan.
Kahden kuukauden päästä.
Kahden kuukauden?
Maria Severa on kuollut
Ja Mourarian kadut
Itkevät vihasta ja tuskasta
Ja Mourarian kadut
Itkevät vihasta ja tuskasta
Musta huivi, musta huivi
Musta kuin uusi kuu
Musta huivi, musta huivi
Musta kuin uusi kuu
Yhtä musta kuin synkin yö
Teidät kaksi on pidätetty.
Hän ei ole tehnyt mitään!
- Varovasti. Hän on raskaana. - Ole hiljaa ja kävele!
Tänne päin.
Minulla on tässä kanne A Coruñan tuomioistuimesta.
Sen mukaan olette Elisa-niminen nainen,
joka meni väärillä henkilöpapereilla -
naimisiin Marcelan kanssa -
ja saapui Portugaliin.
Nimeni on Mario.
Minulla ei ole koko päivää aikaa.
Minkä komedian te ja se nainen olette sepittäneet?
Se nainen on vaimoni.
Te espanjalaiset olette niin itsepäisiä, jääräpäisiä ja suurisuisia.
Minä pyydän, vaimoni...
Hän ei liity tähän mitenkään.
Hän ei tiedä mitään.
Hän luulee, että olen hermafrodiitti ja että...
Lopettakaa.
Elisa, Mario tai mikä nimenne onkaan.
En ole mikään galicialaiskylän typerä pappi,
jota te ja ystävänne voitte huijata noin helposti.
Jos käsken vartijoiden -
viedä teidät miesten selliin,
kauanko vangeilta kestää saada selville, mikä te olette?
Kauanko?
Ei kauan.
Luulisin.
Oletko raskaana?
Tule.
Tule tänne.
Syö.
Mitä meille tapahtuu?
Mistä meitä syytetään?
Transvestismista.
Jumalanpilkasta.
Asiakirjojen väärentämisestä.
Ja ystäväänne syytetään avunannosta.
Nuo syytteet odottavat rajan takana.
Ensin teidän pitää vastata syytteisiin täällä.
Oikeudenkäynti on täällä, ja sitten teidät siirretään Galiciaan.
Kaikki on minun syytäni. Marcela on syytön.
Hän odottaa lasta.
Lasta?
Pukekaa mekko päälle. Käsken panna teidät naisten selliin.
Voinko olla hänen kanssaan?
Voitte.
Kiitos.
Olette hyvä ihminen.
Ei kestä.
Vaimoni sanoo noin, kun aikoo läksyttää minut.
Menkää.
Lähtekää.
Ennen kuin tulen katumapäälle -
ja panen teidät niiden raakalaisten selliin.
Menkää.
Marcela?
Mario.
Olen Elisa.
Elisa.
Mitä nyt tapahtuu?
En tiedä.
Ainakin me olemme yhdessä.
Kyllä, yhdessä.
Anna anteeksi.
Lupasin suojella sinua.
- Ja katso kuinka meille kävi. - Älä.
Sinun ei tarvitse pyytää anteeksi.
Me pääsemme pois täältä.
Meidän olisi pitänyt lähteä kauan sitten.
Ehkä olet oikeassa.
Minua pelottaa, että lapsemme syntyy täällä.
Vankilanjohtaja auttaa meitä.
Hän vaikuttaa hyvältä ihmiseltä.
Tarvitsemme muutakin kuin hyvän ihmisen.
Olkaa liikkumatta.
Katsokaa tännepäin.
Oletteko valmiita?
Luitteko kahdesta naisesta, jotka menivät naimisiin?
Jos palautamme heidät Espanjaan,
he joutuvat vankilaan 20 vuodeksi.
Antakaa tämä heille.
Minä toimitan sen.
Toin lahjan espanjalaisnaisten lapselle. Antakaa tämä heille.
Onnea matkaan.
Ei enempää koskettelua. Joku järjestys pitää olla.
Elisa?
Lapsi syntyy!
Onko se totta?
On.
Ei hätää.
Hengitä.
Ponnista.
Ponnista kovaa! Se näkyy jo.
Sillä lailla. Viimeinen ponnistus.
- Sillä on paljon hiuksia. - Tiedän.
Hei.
Kaunis ja terve lapsi.
Se on tyttö.
Mikä sen nimi on?
- Ana. - Se on kaunis.
KUVERNÖÖRIN PALATSI, PORTO
Mikä tämä juttu naimisiin menneistä espanjalaisnaisista on?
Vaimoni ei lakkaa puhumasta siitä.
Hän haluaa vierailla heidän luonaan.
Heillä on ollut paljon vieraita,
se on totta.
Espanjan viranomaiset painostavat minua.
Teidät halutaan oikeuteen A Coruñassa.
He taitavat haluta tehdä heistä esimerkin.
He eivät ole rikollisia. He ovat kaksi naista, jotka ovat...
Typeriä.
Tämä turska on mautonta.
Mikä on tilanne?
Toinen heistä synnytti tytön vankilassa.
Synnytti vankilassa?
Juuri sitä me kaipasimmekin.
Kuvernööri.
Jos luovutamme heidät Espanjaan,
he saavat 10-20 vuoden vankilatuomion.
Voitteko pitää huolen, että niin ei tapahdu?
Laillisia keinoja käyttäen, tietysti.
Vaikka vain espanjalaisia ärsyttääksemme.
Voitte luottaa minuun.
Maistakaa, onko turska mautonta.
Ei kiitos.
Rahat riittävät molempien matkoihin.
Kun pääsemme pois täältä...
Meidät luovutetaan viranomaisille, jos lähdemme.
Lapsi ei ole kunnossa.
Se johtuu kosteudesta.
Ja tästä paikasta.
Anna hänet minulle.
En.
Mikä hätänä?
Hän on tulikuuma.
Lääkäri!
Me tarvitsemme lääkärin.
Vauva on sairas. Lääkäri!
Ei hätää.
Lapsella on keuhkokuume. Se kuolee, jos kuume ei laske.
Hän voi tulla minun luokseni.
Mennään minun luokseni.
- Mikä on tilanne? - Kuinka he voivat?
Vaara taitaa olla ohi.
He nukkuvat nyt.
Vauva on tosi kaunis.
En voi kiittää tarpeeksi kaikesta avustanne.
Oli etuoikeus tavata teidät.
Useimmat eivät sanoisi noin.
Me emme ole niin kuin useimmat.
Vai mitä?
Aivan.
Eikö teillä ole lapsia?
Ei.
En voi pitää teitä vangittuna kauempaa.
Mutta teidät karkotetaan jos vapautan teidät.
Tiedän.
Tämä on vain esimerkki. Jos vapautan teidät,
päivää ennen laivan lähtöä -
ja panen vapautumispapereihin -
kaksi päivää myöhemmän päivän.
Mutta ensin meidän pitää antaa heidän toipua.
Aivan.
He molemmat voittavat.
He saavat enemmän rahaa.
Lopusta meidän ei pidä huolehtia.
Meidän pitää löytää jokin ratkaisu.
Missä Ana on?
Florin kanssa.
Pyysin häntä hoitamaan Anaa, kunnes me olemme valmiita.
Onko kaikki hyvin?
Onko jokin vialla?
Etkö ole iloinen, kun me lähdemme?
Olen.
Usko pois.
Et vaikuta siltä.
Me pääsemme pian pois tästä vankilasta.
Vankilassa ei ole mitään vikaa.
Ongelma on muurin ulkopuolella.
Siellä me olemme kummajaisia.
Siellä ihmiset tuijottavat.
Siellä meille nauretaan.
Siellä ei pääse pakoon.
Eikä tule koskaan pääsemään.
Siksi me menimme naimisiin ja keksimme Marion.
Siksi synnytin tyttäreni.
Luulin, että ihmiset uskoisivat meitä.
Miten saatoin tehdä tämän Analle?
Miten saatoin?
- Rakas. - Elisa.
Kuuntele.
Vaikka rakastan sinua yli kaiken,
ymmärrän, jos päätät jäädä tänne tyttäresi kanssa.
Odotan sinua ikuisesti, Marcela.
Etkö ymmärrä?
Hänet minä jätän. Hänet.
Kiitos.
Sano hänelle että kerromme lapselle, kuka hänen oikea äitinsä on.
Selvä, minä kerron.
Pidä huolta hänestä.
Ja itsestäsi.
Vihasin sinua.
Kauan aikaa.
- Voin kuvitella. - Mutta he olivat hyvät vanhemmat.
Parhaat.
Tiesin, että he olisivat.
Oliko se vaivan arvoista?
Kaikki tämä?
Häät? Pilkka?
Vankila?
Minun hylkäämiseni?
Oliko se vaivan arvoista?
SAMAN SUKUPUOLEN AVIOLIITOISTA TULI LAILLISIA ESPANJASSA 2005.
NE OVAT LAILLISIA VAIN 25 MAASSA MAAILMASSA.
HOMOSEKSUAALISUUDESTA RANGAISTAAN 72 MAASSA.
14 MAASSA TUOMIO ON 14 VUODESTA ELINKAUTISEEN.
13 MAASSA TUOMIO ON KUOLEMANRANGAISTUS.
ELISAN JA MARCELAN AVIOLIITTOA EI KOSKAAN MITÄTÖITY.
Tekstitys: Juha Arola